Her er det, mr Carstone. Det kommer til å bli ganske rolig.
Jeg selv skal ut på landet.
Det gir deg muligheten til å gjøre deg kjent med...
Guppy viser deg hva som skal gjøres. Guppy!
Få mr Carstone til å føle seg som hjemme.
Les. Det er den beste måten. Les og gjør deg kjent med det.
Takk for muligheten, mr Kenge. Jeg skal ikke skuffe Dem.
Denne veien, mr Carstone.
Her er det. Er det noe spesielt du vil se på?
Jeg tenkte at jeg skulle se på Jarndyce mot Jarndyce.
Velkommen til Lincolnshire! Jeg beklager omveien, mine damer.
Men jeg akter ikke å tråkke på Dedlocks mark.
Han tråkker heller ikke på min, så lenge jeg lever.
- Er herskapet Dedlock her? - Sir Arrogant Treskalle.
Han har gikt. Til pass for ham.
Hennes nåde sies å være på vei. Ikke undres på om hun venter.
Hvordan kunne den enestående kvinnen gifte seg med den tufsen?
Det er meg et mysterium.
Får vi begi oss inn på Dedlocks territorium?
Jeg forbyr ikke gjestene mine.
Hvis dere ser sir Arrogant Treskalle, kan dere hilse-
- at Lawrence Boythorn er klar for en duell.
Når som helst, hvilket våpen som helst, til døden!
Hva er det der, Esther? La meg få se.
Mr Woodcourts blomster.
Ikke si noe til mr Jarndyce. Da syns han at jeg er dum.
Vi ser nok aldri mr Woodcourt igjen. Han har sin vei å gå.
- Han har nok allerede glemt oss. - Det betviler jeg, Esther.
Du liker mr Woodcourt veldig godt, ikke sant?
Det gjorde jeg.
- Det blir ingenting. Han er borte. - Ikke for alltid.
Han tok seg til Bleak House for å ta farvel og gi deg blomster.
Selvsagt forstår du vel at han kommer tilbake til deg?
Jeg vil ikke tenke på det, Ada.
Hvis du ikke tenker på mr Woodcourt, skal ikke jeg tenke på Richard.
Esther! Hva er det?
Du virker så alvorlig. Er det noe som bekymrer deg?
Nei, ingenting. Du ville ikke forstå. Kanskje en vakker dag.
- Hvordan trives du i Lincolnshire? - Veldig bra.
Det føles merkelig med fri og ikke å ha sysler.
Jeg har ingenting å gjøre og har tenkt på meg selv.
Det påvirker deg sikkert at du ikke kjente din mor eller din far.
Men ingen ser ned på deg for det.
Ikke alle er like vennlige som dere.
De fleste har ikke råd til å blåse i verdslige ting.
Kanskje ikke, men du skal vite at det finnes personer-
- som setter deg høyt, uansett omstendighetene da du ble født.
Jeg vet det og er takknemlig. Men hvis noen skulle spørre...
Jeg skulle gjerne kunne si hvem jeg er og hvem foreldrene mine var.
Jeg kan bare si det jeg selv vet. Men det gjør jeg gjerne.
For ni år siden fikk jeg et brev fra en kvinne som levde alene.
Det handlet om en foreldreløs jente, tolv år gammel.
Hun hadde holdt det hemmelig. Ingen spor av hennes eksistens fantes.
- Brevskriveren... - Var tanten min. Jeg var piken.
Hun ba meg fortsette med det hun hadde påbegynt, etter hennes død.
Hun mente visst at du skulle gjøre bot for din mors synd.
Hva det nå var. Hvis det var en synd.
Jeg svarte at det ikke ville bli noen botsgang, -
- men at jeg skulle gjøre mitt beste for at du skulle bli lykkelig.
Uten å vite noe om meg?
Jeg hadde råd til å gjøre det, og ingen egne å ta hånd om.
Og...
Det viste seg å bli svært vellykket for meg, Esther.
- Jeg håper at også du føler det slik. - Ja.
Skulle ønske at jeg visste hvem min mor var.
Men du har vært den beste faren jeg kunne fått.
- Hva er det? Sa jeg noe dumt? - Ingenting... overhodet.
- Slitsomt arbeid, mr Carstone? - Det er det, Guppy.
Hvis jeg skal være oppriktig, skjønner jeg ingenting.
Jussen er kanskje ikke det rette for meg.
Du valgte en vrien sak å begynne med.
Så vidt jeg forstår, er det ikke bare at det finnes flere testamenter.
Dessuten var de så dårlig skrevet at ingen forsto hva han mente.
- Og det sier du nå? - Jeg kunne ikke stoppe deg.
Det som mangler, er et fint og tydelig bevis.
Hvis vi kan finne det er vår lykke gjort, mr Carstone.
- Hva slags bevis da? - Et testamente, skrevet seinere.
"Alt jeg eier skal arves av mr Carstone og ms Clare,"-
- "eller, hvis de er døde, deres etterkommere."
- Et slikt bevis. - Kan det finnes?
- Vet du hvem gamle Krook er? - Ms Flites husvert?
En merkelig kall. Han vet mer enn han forteller om Jarndyce.
Han kjøper dokumenter, selv han knapt kan lese.
Ingen vet hva han har der.
Jeg gir ham leksjoner.
Jeg får ofte vite fordelaktige ting. Det kan du også gjøre.
Hva har Krook med meg å gjøre?
Du er ikke nysgjerrig, mr Carstone.
Da kommer du ikke langt innen jussen.
Krook har et ledig rom, siden den skriveren Nemo døde.
Hvis jeg var deg, ville jeg leid det og rotet litt rundt hos Krook.
Hvem vet hva du kan finne.
- Takk for rådet, Guppy. - Du gjør som du selv vil.
Jeg må gå til Snagsby og hente noen kopier.
Du får drive stedet, mr Carstone.
Og vi må vente på Hans nåde igjen.
Sir Arrogant Treskalle.
Vi takker Herren, ti Hans nåde varer til evig tid.
Han metter den vansmektende sjel.
Lenger enn hit går jeg ikke.
Fiendtlig territorium. Ser dere? Treskalleland.
Jeg blir med deg tilbake. Været blir visst verre.
- Du blir vel ikke redd? - Overhodet ikke!
Ada!
Din venninne utsetter seg for fare.
Jeg håper at jeg ikke skremte dere. Jeg søkte ly straks før dere.
Jeg har visst fornøyelsen av å snakke med mr Jarndyce?
Det er en ære at De husker meg, lady Dedlock.
Jeg gjenkjente Dem i kirken.
Sir Leicesters mishag gjør det vrient for meg å vise Dem oppmerksomhet.
Jeg forstår.
Jeg har kalt på en vogn. Den burde komme snart.
- Jeg sender den tilbake etter dere. - De er svært vennlig.
Dette må være ms Clare? Jarndyce-myndlingen.
De er svært vakker.
- Hvem er dette? - Ms Esther Summerson.
Jeg er hennes formynder.
- Har hun mistet begge foreldrene? - Ja, my lady.
De har hatt flaks, hva angår Deres formynder, ms Summerson.
Det var lenge siden vi møttes, mr Jarndyce.
De kjente nok min søster bedre enn De kjente meg.
Ja, gjennom min venn Boythorn.
Vi gikk hver vår vei.
Vi hadde ikke mye til felles allerede før vi ble uenige.
Det er beklagelig, antar jeg, men det lot seg ikke unngå.
Nå kommer vognen.
- Begge to? - Jeg er Deres nådes kammerjomfru.
- Jeg trodde at du mente meg. - Det gjorde jeg. Legg sjalet om meg.
Gå tilbake når det slutter å regne.
Hva? Skal jeg gå? Jeg er Deres kammerjomfru, ikke hun.
De setter landsbyjenta før meg! Griserøkterens datter!
- De kan ikke gjøre sånt mot meg! - Jeg gjør som jeg vil.
Du er ikke lenger min kammerjomfru. Du er oppsagt.
Gå til huset, samle sammen tingene dine og gi deg av gårde.
Bli med meg, mitt barn.
Hva ser dere på? Liker dere det dere ser?
Se da på dette!
Dette er sannelig forfriskninger, mr Snagsby.
Og vi trenger forfriskninger, mine venner, for vi er dødelige.
Vi er syndere. Vi lever på jorden, ikke i luften.
Kan vi fly, mine venner? Det kan vi ikke.
Og hvorfor kan vi ikke fly?
- Ingen vinger? - Nettopp.
La oss spise de gode tingene som er stilt fram.
En politimann, mr Snagsby. Han har gatefeiergutten med seg.
Han ba om å få møte Dem, mr Snagsby.
Unnskyld meg en liten stund.
- Kjenner De gutten, mr Snagsby? - Ja, det gjør jeg, konstabel.
- Hva har skjedd, Jo? - Dagdriveri. Han hadde en half-crown.
- Han sa at han fikk den av Dem. - Det stemmer.
Vi fant to til half-crown. Pussig, for en gatefeiergutt.
- Hvordan forklarer han det? - Jeg fikk dem av en dame i slør.
Hun var tjener, sa hun, men det tror jeg ikke.
Jeg skulle vise hvor skriveren bodde, og hvor de gravla ham.
Hun ville se lokalet også. Jeg viste henne alt.
Hun ga meg en sovereign. Det der er igjen.
- Forventer du at vi skal tro på det? - Nei. Men det er sant, mr Snagsby.
- Jeg tror at gutten er ærlig. - Som De vil, mr Snagsby.
- Forsikrer De at han forsvinner? - Ja, det gjør jeg.
- Du vet at du må gjøre det, Jo. - Ja, mr Snagsby, sir.
Ta pengene dine. Jo før du er en mil unna, desto bedre for alle.
Jeg sørger for at han gir seg av gårde, sir.
Vil De ha en kopp te, mr Guppy?
Kenge & Carboys? Jeg kjente dem godt en gang i tiden.
- Var De part i noen sak, frue? - Nei, mr Guppy.
Jeg jobbet for ms Barbary. Mr Kenge kom ofte på besøk.
Det gjaldt jenta der. Esther Summerson.
Summerson? Kjenner De ms Esther Summerson?
Da hun var barn. Hun var ikke ms Summerson da.
"Esther, gjør ditt! Esther gjør datt!" Hun ble tvunget til det.
Om jeg husker riktig, var hennes egentlige navn Esther Hawdon.
- Ms Barbary fortalte det en gang. - Virkelig?
- En kvinne i slør? - En dame i slør, sa gutten.
- Hva vet en sånn gutt? - Han var tydelig, mr Tulkinghorn.
- Jeg tenkte at De ville vite det. - Ja. Takk, mr Snagsby.
- Takk. - Ja, nettopp. Adjø, mr Tulkinghorn.
Nemo, den døde skriveren. Det er noe mystisk her.
Vi skal ta rede på mer om ham.
Be overbetjent Bucket kontakte oss.
Jeg vil treffe den gutten igjen.
Mr Guppy fra Kenge. Hva vil han?
En gave, mr Krook.
Ikke 14 pence. Dette er 18-pencetypen.
- Det er vel hyggelig som avveksling? - Ja.
- En dråpe selv? - Ja, mr Krook. Takk.
Veldig god.
- De liker opplysninger, Krook. - Ja.
Jeg hørte en sak i dag, om en dame.
Hun ville vite alt om Deres avdøde leietaker. Skriveren.
Hvor han bodde, og hvordan han døde.
Gatefeiergutten fikk en sovereign for å vise henne det.
- Kom hun hit, Krook? - Nei.
- Har De hørt navnet Barbary? - Barbary? Kanskje.
I forbindelse med ms Esther Summerson?
Summerson? Jeg tror ikke det.
Jeg føler på meg at de hører sammen på et vis.
Jaså? Dette er veldig bra, mr Guppy.
Men det er ingenting sammenlignet med det for en half-crown.
Ikke vær oppbrakt, Snagsby. Drikk vinen Deres.
- En svært god vin, mr Tulkinghorn. - En raritet. Den er 50 år gammel.
- Ingenting får skje med gutten. - Ingenting kommer til å skje.
Kjære vene! Jeg visste ikke at noen andre var her.
Dette er mr Bucket, Snagsby. Han er fullmektig.
Ingenting kommer til å skje med gutten.
Hjelp oss å finne ham. Vi vil bare spørre ham om noen ting.
- Ingenting kommer til å skje ham? - Ikke det minste.
Da så, mr Tulkinghorn.
Hatten Deres, mr Snagsby. Hvis De er klar, er jeg også det.
- Tom All Alone's, sier De? - Jeg tror at han bor der, mr Bucket.
- Har De vært der? - Jeg? Nei, aldri.
De kommer ikke til å like det. Et sted for dem uten noe valg.
- God kveld, mine herrer! - Hva driver du med, unge dame?
- Kjære vene! - En annen verden, mr Snagsby.
Vi tar en snarvei her.
De får kopper her, de stakkarene.
Her er det.
Guttungen Jo, er han her?
Her, min herre!
- Jeg så ham sammen med henne. - Mange takk.
Mr Snagsby. Hvem har vi her?
- Vi har ikke gjort noe. - Det sa jeg ikke.
Jenny! Jeg skyndte meg!
Du trenger ikke være redd, Jo.
Stå stille, se og lytt. Fortell oss hva du ser.
- Jeg ser ingenting, sir. - Vent.
Det er hun! Damen.
Er det damen du så, som spurte om skriveren Nemo?
- Som ga deg en sovereign? - Ja, sir.
Ta av Dem hansken.
- Nå? Det der, da? - Jeg vet ikke, sir. Hun hadde ringer.
Husker du damens stemme?
- Lød den sånn? - Nei.
Sløret.
Det er ikke henne. Unnskyld, sir. Det er ikke min feil.
Ingen har sagt at det er det, Jo. Ikke sant, førstebetjent?
Her. Ta disse.
Bruk dem klokt. Ikke havn i bråk. Av gårde med deg.
- Er De fornøyd, monsieur? - Ja takk, mademoiselle.
Jeg skal ikke plage Dem mer om saken.
De husker vel, sir, at jeg akkurat nå ikke er ansatt?
- Gir De meg Deres anbefalinger? - Selvfølgelig.
Mr Tulkinghorns ord har stor innflytelse.
God kveld, mine herrer.
Da så, mr Tulkinghorn. Det råder ingenting tvil.
- Det var fruen i tjenestejentas klær. - Greit, mr Bucket.
Takk, mr Snagsby, for Deres hjelp og for Deres taushet.
Nettopp, mr Tulkinghorn.
Jeg skal følge Dem ut, sir.
God kveld, førstebetjent.
De er vel diskré, mr Snagsby?
De sier vel ikke til noen hva De så og hørte i kveld?
Ikke ett ord.
Én ting til. Er De kjent med en mann som heter Gridley, mr Snagsby?
Mannen fra Shropshire? Ja, jeg kjenner den stakkaren.
Jeg har en arrestordre på ham.
For ærekrenking av mr Tulkinghorn. Men han holder seg unna.
Hvis De ser ham eller får høre hvor han skjuler seg, opplyser De meg da?
Ja visst. Men jeg har ingen anelse om hvor han befinner seg.
- Jeg skal la Dem gå nå. God kveld. - God kveld, førstebetjent.
- Vi bør ikke, Richard. - Hvem sier det?
- Vi lovet mr Jarndyce. - Hva da?
Bare å utsette forlovelsen. Vi må få ham til å ombestemme seg.
Vi holder ikke ut med ikke å få tilhøre hverandre helt.
Jeg har tenkt å si det til ham og til alle andre.
Jeg har savnet deg så masse.
Rick! For en hyggelig overraskelse.
Mr Kenge har vel ikke noe imot at du besøker oss noen få dager?
- Mr Kenge og jeg er enig. - Om hva da?
Jeg er ikke helt velegnet for jussen, sir.
Akter du å avbryte studiene? Du fikk ikke ombestemme deg igjen, sa vi.
Ja. Men man kan gjøre tabber.
Da er det vel bedre å innrømme det og velge et yrke som passer bedre?
- Hvilket yrke tenker du deg nå? - Hæren, sir.
Jeg skal begynne ved et godt regiment og leve sparsomt.
Jeg kan spare 2000 pund på fem år, og så kan vi gifte oss.
- Jeg har snakket med Ada om det. - Har du det?
Jussen er nok ikke riktig yrke for Richard.
- Det kan så være. - Da er vi enige!
Ada og jeg ønsker at De skal anerkjenne vår forlovelse.
Vi er ikke barn og vet hva vi føler.
Det tror dere sikkert. Vi lar det ligge.
Få offiserer kan spare penger. Men vi lar det også ligge.
Du må forstå en ting, Rick. Hæren må bli ditt endelige valg.
Hver penny du har, og mer, er borte når du har skaffet deg utrustning.
Det er sant at jeg har brukt opp mine nåværende ressurser.
Jeg har kanskje ikke brukt pengene mine så lurt.
Jeg innrømmer mine feil og lærer av dem.
Det er hardt av Dem å nevne mine tabber overfor andre.
- Du må forstå din situasjon. - Forstår De min situasjon?
De sier at pengene er slutt, men det er ikke alt jeg har.
For guds skyld, Rick. Ha ikke håp til rettssaken!
Da er det bedre å låne, bedre å tigge, bedre... å dø!
Sterke ord, Ada. Men jeg har sett rettssaker ødelegge menns liv.
Det fikk min bestefars bror til å skyte seg i hodet.
Nå til forlovelsen deres.
Da vi snakket om det, var mitt råd at dere er for unge.
Det som har skjedd siden, har styrket min mening.
Det er bedre at dere forblir søskenbarn inntil videre.
- De tror ikke på meg og fraråder Ada! - Jeg mener det jeg sier.
- De synes jeg har begynt ille! - Du har ikke begynt overhodet!
Når du har noe å tilby Ada kan du tenke på en forlovelse.
De er hard mot oss, sir.
Du har løsningen i dine egne hender.
Så, Rick. Du vet at det er på tide at du blir til noe.
La oss ta hverandre i hånden på det.
Mr Krook?
Det er ikke passende. Jeg er kledd for natten.
Vær så snill og gå. Det får vente til i morgen.
Mr Krook...
- Mr Gridley? - Unnskyld, miss Flite.
Jeg har ingen steder å ta veien etter det De har gjort.
Monsteret Tulkinghorn vil ha meg arrestert for ærekrenking.
Jeg sov i Tom All Alone's og har nok blitt syk.
Mr Gridley, min kjære venn. Jeg kan ikke la Dem være her.
Det må De forstå, mr Gridley. Det ville vært upassende. Jeg er ugift.
De har rett.
Tusen unnskyldninger. Jeg kom ikke på noen annen.
General George! Han hjelper Dem, mr Gridley.
Han har enkel innkvartering og et hjerte av gull.
Blomstene i salongen er visne, mrs Rouncewell.
Jeg skal ordne det straks, my lady.
- Mrs Rouncewell. - Ja, my lady?
Hva vet De om jenta mr Jarndyce har omsorgen for?
- Ms Clare? Jarndyce-myndlingen? - Nei, hennes selskap.
- Summerbee? Summerfield? - Ms Summerson, my lady.
- Ja? - Ingen vet noe om henne i landsbyen.
Hun synes å være hyggelig. Ikke tilgjort.
- Men ingen vet hvor hun er fra. - Jeg forstår, mrs Rouncewell.
En gang til, mr Carstone.
Rolig! Se på øynene, ikke klingen.
Se på øynene, ikke klingen.
En gang til, sir.
- De må lære å gå før De kan løpe. - Jeg forstår! Takk, mr George.
- En gang til. - Jeg må gå nå.
Domstolen.
- Takk, mr George. Adjø. - Ses vi i ettermiddag, sir?
- Han blir ikke værende her. - Kanskje han blir det, Phil.
- Han har det så travelt. - Hva er det der?
Den der er for dommeren! Den er for Tulkinghorn!
Rolig, mr G. De er ikke i form til sånt nå.
Bli med Phil.
- Ja? - Mannen Nemo, mr Tulkinghorn.
Jeg har snust, som De ba meg om.
Han pantsatte noen medaljer den dagen han døde.
- På en sto det "kaptein Hawdon". - Vet vi noe om ham, Clamb?
Smallweed, pengeutlåneren, annonserte etter kaptein Hawdon.
Mannen hadde ikke betalt sin gjeld og var borte.
Jeg lurer på om Smallweed klarte å finne ham.
Vi burde kanskje snakke med mr Smallweed?
Greit, mr Tulkinghorn.
Kjenner De meg ikke igjen? Jeg er Charley Neckett.
Ja visst! Hva kan vi gjøre for deg, Charley?
Jeg skal være Deres kammerjomfru. Jeg er en gave fra mr Jarndyce.
Du trenger ikke å takke, Esther. Jeg så hva som trengtes.
- Det var en fornøyelse å ordne det. - De burde ha spurt meg.
- Er hun ikke passende? - Hun er sikkert flink.
Er det snilt å skille henne fra sine søsken?
Hva skal jeg med en kammerjomfru? Lady Dedlock har sånne, ikke jeg.
Jeg ba ikke om en kammerjomfru. Det ville ikke føles bra.
For meg er du like mye dame som lady Dedlock.
Du bør kanskje begynne å tenke på deg selv som en sånn?
Beholder du Charley? For min skyld?
Hun skal få møte Tom og Emma oftere enn én gang i måneden.
Du sender henne vel ikke av gårde?
Nei.
De synes nok at jeg er utakknemlig. Tro meg, det er jeg ikke.
Men Deres vennlighet er nesten overveldende.
Tilgir du meg?
Er dere nær meg, skal dere få svi! Vær forsiktige, gærninger!
Jeg skal skjære halsen av dere! Herregud, jeg blir rystet.
Inn her!
Inn der, klossete gnom! Du får meg til å havne i graven!
- Mr Smallweed! Takk for bryet. - Det er en ære, mr Tulkinghorn.
Sett meg ned forsiktig. Forsiktig!
Gi dere av gårde! Vent utenfor. Barbarer!
Jeg er halvdød.
Kan du be din mann løfte litt på meg, mr Tulkinghorn?
Hjertelig takk. Det er en ære.
Hyggelig. Veldig stilig. Hva kan jeg stå til tjeneste med?
For en viss tid siden prøvde De å spore opp kaptein Hawdon.
Hawdon? Ja. En bedrager! En stakkar! En svindler!
Han skylder meg hundrevis av pund. Dårlige lån. Jeg hater dem!
- De fant ham ikke, altså? - Da ville jeg ha moset ham.
- Svarte noen på annonsen? - Bare én. Han var ikke noe å ha.
Hans sersjant fra hæren. Mr George.
Han betaler sine renter til meg. Han ville ikke fortelle meg noe.
Denne sersjant George. En nær venn av kaptein Hawdon?
Ja, svært nær. Han nektet å avsløre noe om ham.
De kan gjøre meg en tjeneste, mr Smallweed.
- De vet hvor sersjant George finnes. - Ja.
Nei! Svovelpredikanter!
Dere gjør hakkemat av meg! Her!
Gi dem to pence, Judy. Det er mer enn de er verd.
Dette tok knekken på meg.
Mr George! Kom hit!
- Mr Smallweed. - Kjære vene. Sverdet ser skarpt ut.
Det kan skjære noen av et uhell.
Vi driver ikke med ulykker her, mr Smallweed.
Min datterdatter Judy. Rykk meg opp, Judy!
Du har en fin virksomhet, mr George. Den må være verd en del.
- Akter du å få meg kastet ut? - Ikke ennå, George.
Hvis ikke min venn insisterer. Du ligger etter med betalingene.
Kjære vene. Ganske mye etter.
Men jeg skal gjøre deg en tjeneste, George.
Husker du kaptein Hawdon? Din tapre kamerat.
- Jeg annonserte, og du kom til meg. - Du lurte meg.
Det var til hans fordel, sa du, men det gjaldt hans gjeld.
Jeg trodde at han var hederlig og hadde venner som stilte opp!
Han viste seg å være en usling, bedrager...
Du sier ikke sånt om ham! Ikke her.
Han var tapper og den beste vennen man kan få.
Blodsugere som deg slo til da han fikk problemer.
- Han dreper meg, Judy! - Du snakker ikke slik om ham.
Og du finner ham ikke heller. Han er død.
Kjære vene. Rykk meg opp, Judy.
En advokat, en strålende sådan, vil ha en prøve på hans håndskrift.
Han betaler. Og det godt. Det ville løse alle dine problemer.
- Hvis du har brev med hans skrift... - Da ville du aldri fått se dem.
Jeg vil ikke ha dem. De er til min venn advokaten.
Han vil svært gjerne ha dem.
Han kan løse alle dine pengeproblemer, George.
- Han er død. Det kan vel ikke skade? - Hvis du er innblandet, så.
Overhodet ikke, kjære gamle venn. Jeg vil se deg få skikk på ting.
- Går du med på å møte ham? - Jeg skal tenke på saken.
- Hva heter han? - Tulkinghorn.
Jarndyce mot Jarndyce. Søknader for kostnader.
Ja. Mr Tangle.
- Alltid kostnader, men intet gjøres. - Tålmodig. Vi får vårt på dommedag.
Ms Flite.
Mr Carstone. De trenger ikke gjøre Dem bryderiet.
Hvordan skal jeg ellers få vite hva som skjer?
Dere advokater haler det ut uke etter uke, men ingenting skjer.
- Det ser slik ut, men jeg... - Jeg har studert juss.
Ja, i flere uker.
Nå får vi gratulere med at De har begynt i hæren.
Jeg håper at det passer Dem bedre.
- Kommer mr Jarndyce til byen? - Ja, sir.
Han vil vel se at jeg jobber hardt hos mr George.
- Ms Clare og ms Summerson, da? - De kommer også hit.
Jeg ber om å få hilse. Til Dem også, mr Carstone. Adjø.
Han blåser i at saken pågår for evig.
Unnskyld meg, mr Carstone, Nevnte De mr George?
- Ja, ms Flite. Hvordan det? - Venninnen min bor der inkognito.
Jeg skulle gjerne truffet ham, men besøker ikke det strøket alene.
Jeg eskorterer Dem gjerne dit når De så ønsker, ms Flite.
Hjertelig takk, mr Carstone.
Til Turveydrops skole for dans og oppførsel.
Vi ses hos mr George, Esther. Har du adressen?
- Hils Caddy fra meg! - Farvel, min kjære.
Så snilt av dere å komme hit.
Han sa at han ikke klarer det. Jeg sa at han måtte, og da sa han:
"Hvis ms Summerson er i nærheten, kan jeg kanskje klare det."
- I dag skal det skje. - Hvis du tror at jeg kan bistå...
- Prince gjør det. - Da gjør jeg det gjerne.
Gud bedre. Her kommer han.
Takk, mine damer og herrer.
- Far husker ms Summerson. - Henrykt. Overlykkelig.
Vår lille skole er nå et paradis.
Fire klasser i ettermiddagen. Jeg foreslår en rask sandwich.
Jeg har én ting å si, far.
Himmel! Hva er dette?
Jeg elsker denne unge damen, og vi er forlovet.
Forlovet?
En pil avfyrt mot min panne av mitt eget barn!
Det er godt at din salige mor slapp denne smerte.
- Hvilket slag, sir! - Si ikke sånn, kjære far.
Caddy og jeg glemmer ikke pliktene og hvem som er overhode.
For et slag!
Du vil beholde alt du har, og enda litt til!
To omtenksomme i stedet for en. Vi skal gjøre fars liv behagelig.
- Ikke sant, Caddy? - Ja, Prince.
Far?
Min sønn! Barna mine! Jeg kan ikke motstå det dere ber om.
Vær lykkelige!
- Hva sa mr og mrs Jellyby? - Mor har knapt merket det.
Hun ville bare brydd seg om jeg var afrikaner.
Pappa er bankerott. Hun bryr seg ikke om det heller.
Jeg slipper huset og får være hos min elskede Prince.
Men vi må jo stå ut med faren hans.
- I retten? - Ja, sir. De fleste dager.
Jeg føler litt østlig vind, Ada.
Hvor god skytter og fekter er mr Carstone?
Svært god, sir. Med målbevissthet ville han blitt svært dyktig.
Der har vi ham! Rick, gutten min.
- Vi ville se hvordan det går for deg. - Det var snilt av Dem, sir.
Kusine Ada.
- Hvordan går det for meg, sir? - Riktig bra, ifølge mr George.
For en lettelse. Mitt regiment seiler neste uke til Irland.
Mr George. Jeg skulle gjerne truffet en god venn-
- som De tar hånd om. Navnet behøver ikke nevnes.
Mr George! Det er noen her som hevder at han er lege.
Utmerket. En lege? De er ikke lege.
- Jeg kjenner deg. - Ja, George. Og jeg kjenner deg.
Mitt navn er Bucket, for dere som ikke vet det.
Jeg har en arrestordre på en mann som heter Gridley.
Han har ærekrenket mr Tulkinghorn.
- Hvorfor tror De at han er her? - Jeg har holdt et øye med ms Flite.
I tilfelle hun skulle få lyst til å besøke ham.
Du gjemte ham lenge, George. Det var godt gjort.
Men nå er det over.
Vær nå fornuftig og overgi ham uten motstand.
- Denne veien. - Får vi treffe vår venn først?
Som dere ser, her er jeg.
Slik gikk det. Jeg trodde ikke at de kunne slite meg ned.
Jeg trodde ikke at de skulle kunne knuse hjertet mitt.
- Men det har de gjort. - Så, Gridley. Dette likner ikke deg.
Vi blir alle litt nedstemt iblant. Hold ut.
Du blir sint på dem om og om igjen. Du er ikke ferdig ennå.
Ikke rist på hodet. Nikk!
Dette er Tulkinghorns arrestordre.
Vil du rive i filler både den og ham? Gjør opp med ham foran dommeren.
Jeg kjempet, en gang i tiden.
- Men det er over nå. - Over? Aldri!
Du er halve gleden i retten.
Gi ham en hånd, George. Kanskje han føler seg bedre stående.
Kom nå, mr Gridley.
Nei! Mr Gridley?
Ikke uten min velsignelse!
Tekst: Lars-Kristian Holmsen www.sdimedia.com